![](https://blog.bg/images/1/1/rss.gif)
Прочетен: 1289 Коментари: 0 Гласове:
Последна промяна: 30.05.2023 08:31
![Постингът е бил сред най-популярни в категория в Blog.bg Постингът е бил сред най-популярни в категория в Blog.bg](https://blog.bg/images/page/icon_post_populyaren.gif)
https://www.ciela.com/pokazalec-chast-1.html
https://www.book.store.bg/c/p-l/m-3547/guta-n.html
https://knigabg.com/index.php?page=book&id=63930
https://m.helikon.bg/239034-%D0%9F%D0%BE%D0%BA%D0%B0%D0%B7%D0%B0%D0%BB%D0%B5%D1%86-%D0%B8%D0%BB%D0%B8-%D1%80%D1%8A%D0%BA%D0%BE%D0%B2%D0%BE%D0%B4%D1%81%D1%82%D0%B2%D0%BE,-%D0%BA%D0%B0%D0%BA-%D0%B4%D0%B0-%D1%81%D0%B5-%D0%B8%D0%B7%D0%B8%D1%81%D0%BA%D0%B2%D0%B0%D1%82-%D0%B8-%D0%B8%D0%B7%D0%B4%D0%B8%D1%80%D1%8F%D1%82-%D0%BD%D0%B0%D0%B9-%D1%81%D1%82%D0%B0%D1%80%D0%B8%D1%82%D0%B5-%D1%87%D0%B5%D1%80%D1%82%D0%B8-%D0%BD%D0%B0-%D0%BD%D0%B0%D1%88%D0%B5%D1%82%D0%BE-%D0%B1%D0%B8%D1%82%D0%B8%D0%B5-%D0%A7.I.html
![image](/photos/193835/86 Rakovski Pokasalez(1).jpg)
Няколко думи за този препис
Драги читателю,
В ръцете си държиш том първи на книгата на Г. С. Раковски Показалец. Размишленията на Раковски, как да се събуди народа ни и на научна основа да се възстанови неговата история, описание на бит, нрави, обичаи, култура, занаяти и обществено устройство го водят до създаване на нещо, което днес бихме нарекли конспект, методика или програма на едно всенародно научно изследване. В този конспект чрез ключови думи, изречения и кратки текстове, е очертан предметът на необходимите изследвания с твърде големи подробности.
Известна част от набелязаната програма той реализира в следващите 6 години и публикува в своите изключително интересни книги (1, 2, 3 и посмъртно 4).
Преди да публикува тези книги, Раковски издава през 1859 настоящата, в която сам дава пример за именно такова изследване, което се извършва, следвайки част от начертаната от него програма.
Първо, той описва етническите граници на българите в 19 век[1]. Следва кратко описание на голямото българско семейство, на българското гостоприемство, на демократичното устройство на взаимоотношенията между българите, наследено от миналото им, когато са живели като горди и свободни хора.
След това Раковски концентрира вниманието на трите най-съществени елемента на живота на българския селянин: как произвежда, с какво се препитава и как се задомява.
Тъй като аз лично преживях като дете времето, в което селските имоти и инвентар не бяха конфискувани от „диктатурата на пролетариата“[2], описанието на устройство на селската къща и двор, на храната на селяните, на българското земеделие, ме върна с удивителни подробности в детските ми години. Раковски като отличен наблюдател е вникнал във всички аспекти на живота на българина. Следва уникален документ за закони за собственост на земя в Турция и за данъци плащани от българите в Турция.
Основното препитание на българския селянин по негово време е идвало от земеделието и той прецизно описва устройството на колата, на ралото, на обработката на земята и посевите (сеене, плевене, жътва, вършитба, сенокос), на мелниците, като не забравя да опише и живите народни обичаи през различните сезони на годината. Описанието на българско растениевъдство, добиването на коприна, градинарство, лозарство, производство на розово масло, лен, коноп и др., се чете като инструкция за селянина как да извърши правилно всички операции по това производство.
Работите в домакинството по производство на облеклото на семейството извършвани предимно от жени, като предене и тъкане, кроене и шиене и др. са описани по същия начин сякаш са, както днеска бихме казали, технологични карти с инструкции за производство.
На Раковски дължим и увлекателно описание на обществения живот в средата на 19 век. Удивително е задружието и взаимната помощ, която селяните си оказват един на друг, съчетана с изключително богата музикална, певческа и танцова култура по време на седенки, тлаки и сборове, развивана през изминалите хилядолетия.
Със забележителни подробности и човешка топлота са описани и ритуалите при женитба: сватосване, менеж, годеж, сватба, засевки, хляб и венчило.
Книгата завършва с описание на скотовъдството и на няколко забележителни занаята като строителството, изобразителното изкуство и земемерството.
Книгата илюстрира елементи на бита също и с народни песни, пети при различни случаи и ритуали.
Удивителното при Раковски е, че ние го познаваме като енергичен основоположник на организираната подготовка на народа ни за всенародно въстание за освобождението от турско иго, след неуспеха на легията да пренесе борбата от Сърбия в България, познаваме го и като писател, но малцина знаят, че той е и един блестящ български учен.
Министерството на народното просвещение издава в големи съкращения тази книга (5) през 1925 г., с правопис след първата писмена реформа, с цел да се използва в училищата.
Задавал съм си лично въпроса защо поне „диктатурата на пролетариата“ не преиздааше тази книга между 1944 и 1989 година, в края на краищата мястото на Раковски в Пантеона на великите българи е неоспоримо? Вероятно защото 1) изводите на Раковски противоречат на панславизма, господстващ в съветската литература по това време, пък и сега, и 2), което е още по-парадоксално, защото изводът, че българите имат родова общност с арийците от Хиндустан, го е „доближавал“ в доктринерския поглед на властта към германските националсоциалисти, което, разбира се, е абсурдно! Но най-пагубното влияние е недвусмислено изразено в цинизма на инструкцията: „За управление на окупираните от съветската армия източноевропейски държави“, КАА/08.113. № НК/003 47, спусната на 2.VI.1947 г. В точка 56 от нея се казва: "Водещите имена в политическата, научната и културната местна история да бъдат дискредитирани и изчиствани от историята. На тяхно място да бъдат въвеждани обвързани с нас и наши исторически имена. Приоритетът и върховенството на нашите исторически имена над местните да се подчертава и налага. Опити за опазване на позициите на местните имена в историята да бъдат обявявани за национализъм. Застъпниците им да бъдат репресирани и при възможност премахвани".[3]
Но за щастие сега времената са други и ние свободно можем да се насладим на огромната ерудиция, подкупващата логика и изящен научен стил на този велик българин.
В 2021 година издателството Нитон направи фототипно издание на тази книга (6), което е ценно и навременно, особено за специалисти историци и езиковеди. Моите лични впечатления обаче са, че широка читателска публика изпитва значителни затруднения с текст, писан преди 163 години с българска азбука и речник и граматика преди двете писмени реформи. Това е причината да издам този препис на съвременен български.
Речникът на Раковски е грижливо избран и обоснован от самите резултати на неговите изследвания. Така например той отказва да използва гръцкото понятие „история“, защото е произлязло от далеч по-стара самскритска и българска дума „исто“ и по тази причина предпочита оригинала – повестност и повестование, вместо исторически разказ. Същото важи и за мъдрословие, а не философия; любословие, а не литература; баснословие, а не легенди и митове; Бабилон, а не Вавилон; самоскритски език, а не санскритски; земеописание на място, а не топоним; здравомислие, а не логика; езикоизследователи, а не лингвисти; мечтаен вместо фантастичен; разборно разсъждение, вместо анализ; посланици, вместо апостоли и т.н. В текста на Раковски ще видите записа свадба, а не днес приетият, сватба, по простата причина, че думата идва наистина от свада. Век след Раковски, забележителният български историк Ганчо Ценов вижда спомена за Троянската война в сватбения ритуал, т.е. от война, свада, възникнала от отвличане на девойката. А самото описание на Раковски в най-големи подробности, не оставя никакво съмнение за дълбоките корени в миналото на този ритуал. Тъй като древните български самодиви и самовили, са по-късно и в елинската митология и наричани от гърците музи, а оттам и думите музика и музиканти, Раковски въобще не използва тези думи, а за музика използва чисто българската дума грай, а за музиканти - свирци.
И така, надявам се, драги читателю, тази книга да бъде ценно допълнение в твоята сбирка от историческа литература.
Николай Иванов Колев
Херцогенаурах
15.03.2023
[1] За съжаление на българския народ не беше съдено да се освободи от турско робство и да заживее в своите етнически граници, главно поради намесата на великите сили и особено поради руската и съветската завоевателна политика на Балканите. Ето и хронологията на хищническото откъсване на земите на българския народ и неговото разпокъсване:
В резултат на Одринския мир между Русия и Турция от 1829 г. и с помощта на Русия за Турция, през 1833 г. българските земи по поречието на река Тимок са дадени на Сърбия. По-късно, след Сан-Стефанския договор, Русия отнема от Турция, населения предимно с българи, район на Нишко, Лесковатско, Пиротско и Вранско и го подарява пак на Сърбия! Общо са отнети 14 600 кмІ български земи, заедно с българите там, и са подарени на Сърбия, която веднага започва насилствено сърбизиране на българското население от тези територии!
Съгласно Сан-Стефанския договор от 1878 г., Русия отнема от Турция Северна Добруджа с територия от 15 500 кмІ и я подарява на Румъния, заедно с българите там. Този грабеж, заедно с грабежа на Нишкия окръг са потвърдени по-късно с Берлинския договор.
През 1913 г. Русия грубо и безцеремонно нарушава и не изпълнява подписаната от нея военна конвенция с България от 1902 г. за защита на България от Австро-Унгария и Румъния, подтиква и подпомага Румъния да удари в гръб България, протака провеждането на арбитража, заложен в сръбско-българския съюзен договор от 1912 г, подпомага с разузнавателни действия сръбско-гръцкия съюз, дезорганизира действията на българското правителство и българската армия чрез своя посланик в София Неклюдов и своите проруски агенти - цар Фердинанд, Иван Гешов, Стоян Данев и генерал Радко Димитриев. Освен това, чрез извънредния си и пълномощен посланик в Цариград Михаил Гирс, Русия подтиква Турция да се намеси в Междусъюзническата война. Гирс окуражава турските държавници, турската армия да навлезе до река Марица без Русия да се противопостави! В резултат на всичко това от българското землище са заграбени както следва:
От Сърбия- цялата Вардарска Македония в размер на 27 500 кмІ.
От Гърция- цялата Егейска Македония в размер на 21 300 кмІ.
От Турция – цялата Източна Тракия в размер на 14 500 кмІ.
От Румъния – Южна Добруджа в размер на 8 000 кмІ, която по-късно през 1940 г., съгласно Крайовската спогодба е върната на България.
По време на Междусъюзническата война, турци, гърци, сърби и румънци провеждат безмилостно варварско етническо прочистване на завладените територии, което е най-жестоко и повсеместно в Източна Тракия, Вардарска и Егейска Македония!
Изобщо Междусъюзническата война, проведена под егидата на Русия е най-голямата, най-жестоката и най-убийствената катастрофа за българския народ в цялата ни нова история! България загубва 93 400 кмІ територии, населени с над три милиона българи, почти равни на днешна България, а българското землище е фатално и безвъзвратно разпокъсано! И това става с решаващата помощ на Русия.
Без пряко руско участие са взети от България чрез Ньойския договор Западните покрайнини и Струмишко в размер на 2 430 кмІ и Западна Тракия в размер на 8 200 кмІ.
А за това какво е станало с българите извън днешните ни граници виж книгите с номера (7-13) в приложения списък.
[2] Комунизъм – антирелигиозна идеология, в която чрез обществена собственост на средствата за производство, премахване на частната собственост и установяване на диктатура на работническата класа ще се достигне до общество, в което ще се премахне експлоатацията на човек от човека, и в което всеки ще произвежда според възможностите си и ще консумира според потребностите си. Тази утопична идея въведе между 1917 и 1990 г. на практика диктатури, които сринаха икономиките на източноевропейските страни и ги доведоха до бедност и хаос. В България тази система беше въведена на 9.9.1944 г. от войските на тогавашния Съветски съюз.
[3] Текстът на инструкцията е публикуван от Янко Гочев.
Литература
1. Няколко думи за Асен Първи, великия български цар и сина му Асен Втори. От Г. С. Раковски. (Нѣколко реѣчи о Асѣню Пьрвому, великому царю болгарскому и сыну му Асѣню Второму. От Г. С. Раковскаго. У Бѣлградъ печѧтано въ кн. Сърб. Книго-печѧтницѫ, 1860) Препис: д-р Николай Иванов Колев. Издателство ГУТА-Н, София 2022, 236 стр. ISBN 978-619-7444-55-1.
2. Кратко разсъждение върху тъмните и лъжовни начала, на които е основана старата повестност на всички европейски народи, Г. С. Раковски. Първо издание 1860, Белград. Препис: д-р Николай Иванов Колев. Издателство ГУТА-Н, София 2022, 100 стр. ISBN 978-619-7444-59-9.
3. Българска старина: книга I., Георги Раковски, Второ издание: препис на съвременен български: д-р Николай Иванов Колев, Издателство ГУТА-Н, Колев, 29.06.2020, София, ISBN 978-619-7444-30-8, 264 стр. (Издадена за първи път в книгопечатницата на Стефан Расидеска, Букурещ, месец червен (юли) 12, 1865 г.) Съдържа: Основни начала на българската най-стара повестност; Българското старонародно вероизповедание; За древността на българския език; Преимуществото на българския език над староелински, или истинският състав на елинския език; Обстойно доказателство за древността на българския език; Кимбри или кимерии.
4. Ключ на българския език, Г. С. Раковски. Започната в Одеса през 1858. Напечатана в Букурещ през 1885. Издадена за първи път от Киро Стоянов, племенник на Раковски, Одеса, тип. Г. Ульриха, Красный переулокъ, дом 3, 1880. Препис: д-р Николай Иванов Колев. Четвърто издание. Издателство ГУТА-Н, София 2022, 180 стр. ISBN 978-619-7444-62-9.
5. Георги С. Раковски (1925) Горски пътник и Показалец, Библиотека „Българска книжнина“ № 4. Издание на, София, Държавна печатница.
6. Георги С. Раковски. 200 години безсмъртие, Комплект от 4 книги, 2021, София, ISBN 9789543470907, Издателство Нитон. Показалец или Ръководство как да си изискват и издирят най-стари черти нашего бития, езика, народопоколения, ста-раго ни правления, славнаго ни прошедствия и проч.
7. Обезбългаряването на Западна Тракия 1919 – 1924, Атанас Спасов Разбойников. Второ издание. Издателство ГУТА-Н, 27.09.2019, София. Първо издание: ТРАКИЙСКИ НАУЧЕН ИНСТИТУТ, БИБЛИОТЕКА „ТРАКИЯ“, София, 1940. Препис на съвременен български език: Д-р Николай Иванов Колев. 144 стр. ISBN 978-619-7444-17-9.
https://www.book.store.bg/p265044/obezbylgariavaneto-na-zapadna-trakia-1919-1924-atanas-spasov-razbojnikov.html
8. (Обезбългаряването на) ОДРИНСКА ТРАКИЯ, Димитър поп Николов. Трето издание. Първо издание: Печатница „Военно-Издателски фондъ“, София, 1919. Препис: Д-р Николай Иванов Колев, Издателство ГУТА-Н, 29.11.2019, София. ISBN 978-619-7444-22-3. 128 стр.
https://www.book.store.bg/p269206/obezbylgariavaneto-na-odrinska-trakia-dimityr-pop-nikolov.html
9. Беломорска Тракия в Освободителната война през 1877-1878 год., Ст. Н. Шишков, Пловдив 1929 г., Препис на съвременен български: Д-р Николай Иванов Колев, Издателство ГУТА-Н, София, 2020, ISBN 978-619-7444-31-5, 202 стр., Цена 16 лв.
https://www.book.store.bg/p289752/belomorska-trakia-v-osvoboditelnata-vojna-prez-1877-1878-g-stoiu-shishkov.html
10. Западните краища на българската земя, Проф. д-р А. Иширков. 1915, София, Препис на съвременен български: д-р Николай Иванов Колев, Издателство ГУТА-Н, 28.01.2020, София. ISBN 978-619-7444-24-7. 348 стр.
https://www.book.store.bg/p272532/zapadnite-kraishta-na-bylgarskata-zemia-prof-d-r-anastas-ishirkov.html
11. Културно-политическата съдба на Македония и Моравско, Цано Лазаров. Второ издание 2021. Първо издание: 1942, Скопие. Препис: Д-р Николай Иванов Колев. Издателство ГУТА-Н, София. ISBN 978-619-7444-46-9. 50 стр.
https://www.book.store.bg/p303863/kulturno-politicheskata-sydba-na-makedonia-i-moravsko-cano-lazarov.html
12. РУСИЯ и завоевателните стремежи на сърбите, Д-р Ганчо Ценов, София 1915, Първо издание: Печатница „Искра“ улица „Раковска“ № 133, Забранена в България от 1944 до 1990. Препис на съвременен български: д-р Николай Иванов Колев, Издателство ГУТА-Н, София, 2021, ISBN 978-619-7444-39-1, 136 стр.
https://www.book.store.bg/p296415/rusia-i-zavoevatelnite-stremezhi-na-syrbite-istoriko-politichesko-izdirvane.html
13. Народността на старите македонци. Сказка, държана на 4 ноември 1938 г. в София от д-р Ганчо Ценов, София – Печатница П. Глушков – 1934, Препис и превод на английски и немски: д-р Николай Иванов Колев. Издателство ГУТА-Н, София 2022, 102 стр. ISBN 978-619-7444-56-8.
https://www.book.store.bg/p338688/narodnostta-na-starite-makedonci.html
Съдържание
План на изследванията, които ще бъдат включени в показалеца
Първа част
Втора част
Трета част
Показалец
Първо отделение
Второ отделение
Днешните българи
Голямото българско семейство, българското гостоприемство
Равенство между българите
Устройство на селската къща и двор
Храната на селяните
Българско земеделие
Закони за собствеността на земята в Турция
Данъци плащани от българите в Турция
Орачество
Българско орачество
Сеене
Плевене
Жътва
Вършитба
Сенокос
Българско садоводство
Коприна или свила
Градинарство
Лозоделие
Шипцоделие в България
Мелници
Лен, коноп
Предене и тъкане
Кроене и шиене, украшения
Общественият живот на село
Седенки
Тлака
Зборове
Ритуали при женитбата
Сватосване
Менеж
Годеж
Свадба
Засевки
Хляб
Венчило
Скотовъдство
Старобългарска приказка
Художетво (Занаяти, б. изд.)
Други книги на този издател:
https://www.book.store.bg/c/p-l/m-3547/guta-n.html
https://ciela.com/publisher/guta-n.html
https://m.helikon.bg/publisher/167796-%D0%93%D1%83%D1%82%D0%B0---%D0%9D.html
http://knigabg.com/index.php?page=publisher&id=2606
https://www.ozone.bg/books_publisher-guta-n/
https://www.bookpoint.bg/?cid=3&where=publisher&exact=&search_q=%D0%93%D0%A3%D0%A2%D0%90-%D0%9D
КАКЪВ Е ПРОИЗХОДЪТ И СМИСЪЛЪТ НА НАРОДНИ...
КАКЪВ Е СМИСЪЛЪТ НА ИЗРАЗА “ДИЛМАНО, ДИЛ...
Стана ясна причината за жестокото убийст...
ТУРСКАТА ТЕМА В ТВОРЧЕСТВОТО НА МОЦ...
![](https://blog.bg/photos/profile/193835.jpg)